EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Godaften. -Godaften.
Terrace House er et show om seks fremmede, der bor sammen,
mens vi observerer dem.
Vi har kun forberedt et smukt hjem og biler.
-Der er ikke noget manuskript. -Det er rigtigt.
I sidste afsnit bød vi velkommen til tre nye bofæller.
Næsten alle er nye.
Først Violetta Razdumina.
-Også kendt som Vivi. -Vivi.
Hvad beskæftiger du dig med?
Jeg er model og skuespiller. Jeg vil være skuespiller.
Er du født i Japan?
Født i Tyskland og opvokset i Rusland.
-Hun er utrolig smuk. -Vildt sød.
-Shochan er skør med hende. -Ja.
-Er du? -Hun er så sød.
-Hun vil være skuespiller i Hollywood. -Hun er smuk.
Jeg elsker basketball.
-Jeg spillede basket i skolen. -Virkelig?
-Ved han, hvad du føler? -Jeg har intet sagt.
Du burde overraske ham med et kys.
Hendes forslag viser, hvor ligefrem hun er.
-Hun går ind for at vise kærlighed. -Jeg er klar.
Lad os se mere af det.
Jeg gad vide, om hun virkelig er sådan.
Vi får se, om hun gør, som hun siger.
-Måske er det en facade. -Måske er hun genert.
Det ville gøre hende uimodståelig.
Ja, det ville.
Så har vi den 25-årige Kai Kobayashi.
-Han laver standup... -I er vilde med ham.
-Han er meget interessant. -Ja, ikke?
Der er noget mystisk over ham.
Er du japaner?
Halvt japaner og halvt amerikaner.
Taler du også engelsk?
Ja. Jeg laver standup på engelsk.
Jeg kan se et mønster.
Fyre, der taler langsomt og har et fremtrædende adamsæble,
er uimodståelige for jer.
Siger din forskning det?
-Tonen er vigtig. -Han er anderledes.
Men vi har ikke hørt hans jokes endnu.
-Der er masser af tid. -Vi får se.
Vi kender dem ikke endnu.
-Og så? -Til sidst har vi Tupas.
Med efternavnet Johnkimverlu. 22 år.
-Er begge dine forældre filippinere? -Ja.
-Jeg er assistent for Lily Franky. -Virkelig?
Lige nu sover Ryo her.
I kan vælge mellem de to.
Den ældste først. Du må vælge, Kai.
Tupas siger selv, at han er indadvendt,
og han fornemmer, at Emika ligner ham.
Hun må virke som en storesøster.
Jeg har på fornemmelsen, at Tupas vil skabe ravage.
-Det nævnte du. -Det er bare...
Emika har lige indrømmet, at hun føler noget for Ryo, men nu siger hun,
at hun kan lide Kais udseende og stemme.
Og hun kan lide Tupas jordnærhed og udseende.
-Emika var aldrig... -Hvad er sandt?
Hun var ikke forelsket i Ryo.
Ud af de tidligere bofæller...
Han var den mest tiltrækkende,
men med de nye ansigter begynder hun at skifte mening.
Vi forudså, at Ryo nok falder for Vivi.
Hun elsker basket, og det udseende...
Når de møder hinanden...
Desuden sagde han, at han havde datet en udlænding.
-Hun matcher profilen. -Og hun taler engelsk.
Det kan gå hen og blive lidt af en udfordring for Hana.
UGE 27
JEG MÅ VÆK HERFRA
-I har købt en masse. -Jeg vil lave misosuppe.
Jubi.
Vent, hvad forsøgte jeg at lave?
Hvad vil du lave?
-Frittata! -Frittata?
Laver I tit mad?
Jeg laver mad næsten hver dag.
Det skifter lidt. Nogle gange laver jeg mad hver dag.
Andre gange gider jeg ikke.
Undskyld mig, men jeg skal af sted.
Hvor skal du hen?
Jeg skal hjem til Lily og gøre rent.
-Gør du også rent for ham? -Beder han dig om det?
-Han er i Fukuoka lige nu. -Okay.
-Jeg passer hans hjem, når han er væk. -Jaså.
Jeg vil også med.
-Ja. Det ville være spændende. -Ja. Jeg er nysgerrig.
-Hyg dig. -Tak.
Vi ses.
TIL KAMPE I SHIN-KIBA! - HANA
-Kommer I godt ud af det sammen? -Pigerne er smaddersøde.
TOEIC-EKSAMEN - EMIKA
Jeg var så nervøs i går.
Jeg glæder mig virkelig til at bo her.
-Det bliver sjovt. -Det tror jeg også.
-Jeg glæder mig til at møde Ryo. -Ja.
Kommer han i aften?
-Det ved jeg ikke. -Okay.
Det kan godt være.
-Laver du tit misosuppe? -Jeg har ikke lavet det for nylig.
Jeg gjorde det tit, da jeg boede med min eks.
Har du en kæreste lige nu?
-Nej, det har jeg ikke. -Okay.
-Har du en kæreste? -Nej, det har jeg ikke.
Hvordan var din eks?
Hun var halvt tysker og...
Tysker?
-Og japaner. -Okay.
Jeg er også halvt tysker.
-Er du? -Min far er tysker.
-Jaså. -Han er fra Tyskland.
Jeg er halvt tysker og halvt russer.
-Taler du tysk? -Nej.
Har du ikke lært det?
Hvad laver du, når du har fri?
Når jeg har fri?
-Jeg vil gerne prøve keramik. -Keramik?
-Lave keramik. -Jaså.
Jeg har været til prøvetimer.
-Det lyder rigtig sjovt. -Ja.
-Det kunne være vildt spændende. -Ja.
-Det ser lækkert ud. -Det håber jeg, det er.
Det er det sikkert.
-Velbekomme. -Velbekomme.
Jeg starter også med misosuppen.
-Det er lækkert. -Er det?
Det er beroligende.
-Så beroligende. -Er det?
-Er det godt? -Det er lækkert.
-Godt arbejde. -Ost redder alt.
Er du i tvivl, så put ost i.
Mums.
Falder du for en bestemt type?
Jeg mener en bestemt personlighed eller...
Folk, der er ærlige og ligefremme.
Ligefremme?
Ja, det vil jeg mene.
Ja.
Hvorfor søger du altid øjenkontakt?
Hvorfor jeg søger øjenkontakt?
Hvor skulle jeg se hen?
Det er fint. Men...
Du blinker ikke og ser mig dybt ind i øjnene.
Det får mig til at se væk.
-Men det er godt. -Synes du?
Ja. Øjenkontakt er godt.
Jeg fandt nogle gamle billeder.
Fra hvad?
Fra en sommer.
-Fra en musikfestival i Los Angeles. -De er fine.
Hej. Dejligt at møde jer.
-Hej. Er du Ryo? -Ja, jeg er.
-Dejligt at møde dig. -Hej.
-En fornøjelse. -Hvad er der sket?
-Jeg spiller basket. -Ja, det har vi hørt.
-Jeg blev skadet under kampen. -Virkelig?
-Ja. -Åh nej.
-Hvad hedder du? Jeg hedder Ryo. -Vivi.
-Kai. -En fornøjelse.
-I lige måde. -Tak.
Er du okay?
-Ja... -Det er løgn.
-Vel er du ej. -Selvfølgelig.
Det ser alvorligt ud.
Hvad skete der?
Jeg løb og hoppede, og da jeg landede,
-forvred jeg min ankel. -Det sker.
Men bekymr jer ikke om mig.
Hvornår er du klar igen?
Det skete under kampen i aften,
og jeg har ikke været til læge.
Så jeg ved det ikke.
Åh nej. Det er hårdt ikke at vide, hvor alvorlig skaden er.
-Tak. Det skal nok gå. -Ja.
Skader er en del af spillet. Hvad beskæftiger I jer med?
Jeg laver standup.
-Alle tiders. -Jeg ankom i går.
I går? Hvad med dig?
Jeg ankom også i går.
-Jaså. -Begge to.
-Den tredje er ude. -Er den tredje også ankommet?
Vi ankom alle tre samme dag.
Hvad laver du?
Jeg er model og skuespiller.
Laver du noget på japansk?
Japansk? Nej. Det er min plan at flytte til USA.
-Hvor er du fra? -Jeg er halvt russer og tysker.
Jeg elsker basket.
Ikke at jeg har set det.
Kom endelig og se en kamp.
-Altså professionel basket. -Jeg forstår, hvad du mener.
-Men jeg elskede at spille det. -Så lad os spille.
Virkelig? Du ville kede dig, så dårlig jeg er.
Jeg er elendig til det.
RYO TAWATARI, 26 ÅR PROF BASKETBALLSPILLER
HANA KIMURA, 22 ÅR PROF WRESTLER
KAI KOBAYASHI, 25 ÅR VIL VÆRE KOMIKER
EMIKA MIZUKOSHI, 21 ÅR LÆSER PÅ J.F. OBERLIN UNIVERSITET
TUPAS JOHNKIMVERLU, 22 ÅR PERSONLIG ASSISTENT
VIOLETTA RAZDUMINA, 24 ÅR MODEL
-Du taler rigtig godt japansk. -Tak.
-Hvornår kom du hjem? -Lige nu.
Velkommen hjem. Hvad er der sket?
Jeg forvred min ankel.
Hvordan? Vent, jeg henter min ispose.
Tak. Det skete efter et hop.
Jeg landede forkert og forvred anklen.
-Du godeste. -Jeg går lige op på værelset.
-De er begge sportsfolk. Hun forstår ham. -Du har ret.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Undskyld, jeg stadig sover.
Bare rolig. Jeg hedder Ryo.
-Tupas Johnkimverlu. -Tupas John...
-Hvad må jeg kalde dig? -Tupas.
-Ja.
-En fornøjelse. -I lige måde.
-Sov bare. -Bare rolig.
-Jeg har sovet ud. -Tag dig ikke af mig.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Dejligt, du er her.
Du er min senpai.
Jeg er også ny. Det er ikke længe siden, jeg ankom.
De ældste først. Sådan er det.
Her i huset er der ikke så traditionelle regler.
Vær bare dig selv.
Hej.
Vil du have is på nu?
Ja, det vil jeg gerne. Tak.
Hvis tøfler er det?
-Er det Vivis? -De er mine.
-Flotte, ikke? -Vildt søde.
Tak.
Vent... Tak for det.
Bare rolig.
-Jeg håber, du bliver hurtigt rask. -Tak.
-Jeg krydser fingre. -Ja.
Hvor længe har du boet i Japan?
-I seks år allerede. -Seks år?
Har du lært perfekt japansk på kun seks år?
Så god er jeg ikke endnu.
-Jeg har tit været i USA, så... -Hvor i USA?
-Mest i Los Angeles. -Jaså.
Los Angeles må være fuld af muligheder.
Der er et større udvalg af jobs i L.A.
-Boede du i Californien? -I San Francisco.
Jeg gik på college der i fem år.
-Kunne du engelsk inden? -Nej.
-Jeg kunne ikke et ord. -Ligesom mig.
-Jeg kunne ikke et ord japansk. -Så...
Jeg var der i fem år, og du har været her i seks.
Du har lært mere end mig.
-Vi er i samme båd. -Mit engelsk er ret rustent.
-Nej. -Jeg taler det, men...
-Du siger "fingers crossed" og den slags. -Ja.
Det er svært at forklare for almindelige japanere.
Tusind tak. Undskyld besværet.
Kun du har en ispose klar her i huset.
Tak.
Det er pænt af dig.
-Tak for den her. Ja. -Klarer du det?
Av, tak.
-Det er tydeligt, du dyrker sport. -Hvordan?
Du ved, hvordan du skal hjælpe.
Jeg klarer det nu. Tak.
-Må jeg snakke med? -Selvfølgelig.
Har I snakket om, hvorfor I ville være med?
-Jeg har ikke hørt Vivis grunde. -Jaså.
-Fortæl. -Til at være med?
For det første er det længe siden, jeg har haft en kæreste.
Og...
...jeg håber på at finde en langsigtet partner.
Det er delvist grunden.
Og jeg ville gerne leve hver dag i et sjovt miljø.
-Jaså. -Hvad vil du?
-Have vand. -Sæt dig.
Jeg henter det.
-Det behøves ikke. -Senpai.
Lad mig.
-Du er tosset. -Jeg har det fint.
Kaldte du ham tosset?
Du er skadet. Hvil dig.
Tak. Tusind tak.
Jeg har drukket meget vand.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Godmorgen.
Godmorgen. Hvad spiser I?
Vivi har lavet mad til os, en salat.
-Det er ikke ligefrem madlavning. -Lækkert.
Jeg kylede det bare sammen.
-Kylede du det bare sammen? -Ja.
-Har I set Ryo? -Ja, han er her.
-På drengeværelset? -Det tror jeg.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Hvordan har du det? -Okay, tror jeg nok.
Det gør vist ondt. Har du spist?
Nej.
Jeg skal ud at købe ind og køber frokost til os.
-Er du sikker? Tusind tak. -Ja.
Hold ud.
-Jeg er her straks. -Tak.
-Bevæg dig ikke for meget. -Okay.
Hvad spiser du?
Natto med ris.
-Natto med ris? -Ja.
PÅ RÅDHUSET. - VIVI
-Er Vivi gået? -Ja.
-Hvad vil du lave? -Tofuhamburgere.
Folk på min alder,
hvordan fortæller de, hvad de føler?
Hvordan siger man det?
Det kommer an på, hvad du håber, der vil ske, når du fortæller det.
Hvis du gerne vil være kærester med personen,
skal det fremgå tydeligt.
Jeg forstår, hvad du mener.
Hvis du bare siger, hvad du føler,
svarer de måske: "Tak," og så sker der ikke mere.
Jeg ville hade, det endte med...
...et tak.
Er det klamt, hvis jeg bruger hænderne?
Jeg kan gøre det.
Jeg klarer det.
Jeg er sulten, så jeg vil hjælpe.
-Det ser godt ud. -Gør det?
-Hænger det sammen? -Det tror jeg.
Er det nemmere at sidde i denne stol?
End i den der?
Det bedste ville være at sidde her, så jeg kan hvile foden der.
-Okay, så gør det. -Det er uhøfligt.
-Må jeg? -Det er bedst.
Hvad gør vi angående velkomstfesten?
Lad os holde en. Det vil jeg gerne.
Kan det også være med halloweentema?
-De ser gode ud. -Ja.
-Det dufter så godt. -Ja.
Det ser fantastisk ud.
-Lad os spise. Tak. -Velbekomme.
-Jeg håber, det er godt. -Jeg begynder.
-Så godt. -Virkelig?
Dejligt.
Mums.
Hvordan går det følelsesmæssigt?
I de sidste par kampe er det ikke gået godt. Skaden er bevis på det.
Jeg skammer mig.
Det har du ingen grund til.
En masse bliver inspireret af...
...at se dig spille basketball.
Det gør jeg.
Tak.
Du er som en superhelt.
Slet ikke.
Du er en superhelt, og dit våben er basket.
Jeg har meget at lære.
Det gør mig trist at se, at min superhelt er nedtrykt og skammer sig.
-Jeg skal tage mig sammen. -Ja.
Hvis jeg må, vil jeg gerne hjælpe dig, mens du kommer dig.
Tak. Det har været en stor hjælp, at du lavede frokost.
-Du kunne have hvilet dig. -Bare rolig.
-Det var lækkert. -Undskyld.
Så...
Jeg har vist været her i to måneder nu.
Jeg føler noget, jeg ikke kan forklare,
som jeg ikke har følt for andre,
hverken for Peppe eller Ruka.
Det er en følelse, jeg har for dig.
-Hvad er det? -Jeg er ikke sikker.
-Er du ikke sikker? -Altså...
...jeg ved ikke, hvad det er endnu.
Men jeg ved, jeg føler noget for dig.
-Føler du noget? -Ja.
Jeg vil gerne finde ud af, hvad de følelser betyder,
-og du må gerne hjælpe mig. -Okay.
-Tidspunktet er ikke godt for ham. -Hun var ude på dybt vand.
Hvordan ville du reagere på tilståelsen, hvis du var nede?
Jeg ville ikke kunne rumme det.
Jeg ville bekymre mig om at kunne spille igen.
-Måske er han bange for at svigte holdet. -Ja...
I stedet burde hun hjælpe ham med at håndtere den situation.
Som kvinde ville jeg være taknemlig og tage imod hjælpen
fra en, der siger, han vil være der for mig,
og som holder mig i hånden.
Det var også min overbevisning i lang tid,
at jeg skulle nærme mig kvinder, når de var svage.
Sådan jagtede man også mammutter.
-Jeg er lige modsat. -Er du?
Hvis jeg er syg, skal ingen se mig.
-Jeg forstår. Jeg har hørt det før. -Jaså?
Ja, ikke?
Vil du ikke have Pocari Sweat, når du er syg?
-Nej... -Du kan stille det ved min dør.
Det ville være en stor hjælp.
Det har jeg også hørt.
Hvis du ringede på min dør, ville jeg tænke...
"Hvorfor er du her? Hvor irriterende."
Mener du det?
Populære folk gør sådan.
De efterlader for eksempel sportsdrikke ved døren
og sender en sms, hvor der står, at man trygt kan drikke dem.
Jeg ville tvivle på, om det var sandt.
Det er så underligt.
Nej, det er for at sige: "Det var mig, ikke en tilfældig."
Det afhænger af personen.
Jeg ville foretrække, at min kæreste besøgte mig.
Hana må tænke på samme måde.
Derfor handler hun sådan.
-Frokosten var en hjælp. -Ja, den var.
Det var bandagen også.
Men hun burde ikke have talt om sine følelser.
Hun bad om meget: "Hjælp mig med at finde ud af, hvad jeg føler."
-Hana tog en stor chance. -Hun forsøgte.
Hun må være bekymret for den nye konkurrence.
-Det er logisk. -Ryo og Vivi kom godt ud af det.
Der er ikke sket så meget med resten af bofællerne.
De kunne lave underligt mad.
-Det ville sætte gang i tingene. -Tupas...
"De ældste først" er vist ved at blive en vits.
-Hans faste vits. -Ja.
Bare han ikke begynder at bruge gamle, japanske talemåder.
Han er lærevillig.
Vi burde prøve "med alle midler."
Hvor irriterende.
Vivi afslørede, hun havde været single længe
og gerne vil finde en langsigtet partner.
-Hvor uventet. -Ryo sagde også, han vil giftes.
Hvis han ikke var skadet, ville Ryo gå efter Vivi.
Ville han være mere begejstret?
Hvis han ikke var trist. Det handler om timing.
-Ja, timing er alt. -Det er det vel.
Hana vil nok forsøge at være endnu mere proaktiv,
da Ryo vil være mere hjemme nu.
Det ender måske med at være en ulempe for hende.
Åh nej, Hana...
Hvis hun misforstår situationen,
ender det måske i fiasko for hende.
Det er muligt.
Se lige alt det her.
-Det er gennemført. -Hvem købte alt det?
-Hana og Emika. -Jeg betaler jer senere.
Undskyld ulejligheden.
Vi ville byde jer ordentligt velkommen.
Græskarrene er fine.
Dette græskar?
Jeg skar det ud.
-Hvor fint. -Tak.
Det ser lækkert ud.
Tak, men jeg blandede bare saucen i.
Paellaen ser så autentisk ud.
Alt er lækkert.
-Ja, ikke? Også suppen. -Ja.
Velkommen til Terrace House.
-Skål! -Skål!
-Velbekomme. -Lad os spise.
Tusind tak, fordi I lavede dette måltid.
-Pastaen er så fin. -Tak, fordi I er her.
Det er sødt af jer.
-Det her ser også lækkert ud. -Pastaen er lækker.
Paellaen er skøn.
-Tusind tak, fordi I lavede mad. -Tak.
Alle har blæk på læberne.
-Tak. -Tak?
Dine er helt sorte.
Det er dine også, Patos...
Jeg hedder ikke Patos.
Det er ikke Patos.
Stop, det er for meget.
Fedt, du rettede hende hurtigt.
-Det var lækkert. -Ja.
-Det smager bedre i selskab. -Ja.
-Klæder den mig? -Ja, så fint.
-Flot. -Vildt sødt.
Hvorfor valgte du sløjfen?
Fordi det var den første, jeg fik øje på.
Vildt sødt. Du er som snydt ud af næsen på min eks.
-Græskarret? -Nej! Dig, Ryo.
-Hans ansigt? -Det og dine bevægelser.
Du gør ting, der virker som et deja-vu.
-Hvad nu? -Hun sagde, Ryo ligner hendes eks.
Det er ret pinligt at få at vide, at man ligner nogens eks.
Din måde at blinke på ligner også hans, tror jeg.
Hang hans øjne?
Ja, lidt.
Det er sjældent at se.
-Alt var så lækkert. -Tak for mad.
Det glæder mig.
Jeg har ikke set hele huset endnu.
Såsom opholdsrummet.
-Hvem skal være guide? -Skal vi vælge?
Jeg har ikke talt ret meget med Emika.
-Skal vi gå? Kom. -Ja, tak.
-Mor jer. -Jeg viser dig rundt.
Vivi, har du snart fri?
Fri? Jeg har masser af fritid.
-Lad os tage en keramiktime. -Vildt gerne.
-Vi talte om det i går. -Ja.
-Det ville være fedt. -Hvornår har du fri?
Når som helst.
Hvor kan vi gøre det? Lad os undersøge det.
-Jeg undersøger det også. -Der er vist flere steder,
der har prøvetimer.
Det lyder rigtig sjovt.
-Lad os gøre det. -Ja.
Hold da op.
-Her er det. -Hej, opholdsrum.
Undskyld mig.
Hvorfor så høflig?
Jo...
Skål.
Undskyld.
-Jeg er ret genert. -Okay.
Jeg er lidt nervøs.
Ja. Vi er begge generte. Så hvordan gør vi det her?
Ærlig talt
kan jeg godt lide stille øjeblikke som dette. De beroliger mig.
-Hvorfor? Er det... -Men, du ved,
når man føler en vis tillid.
Ellers kan det føles akavet.
Det ideelle venskab for mig er, hvor man ikke behøver at snakke konstant.
Ja. Hvor man ikke skal være på hele tiden.
-Man kan bare være sig selv. -Ja.
Jeg er også genert. Vi ligner hinanden på den måde.
Med nogle mennesker
ville jeg spekulere over, hvad de tænker.
Det her beroliger mig.
-Også mig. -Det glæder mig at høre.
Lad os spise middag sammen en dag.
Jeg har masser af tid.
Også mig.
Jeg har tid ved siden af arbejdet.
-Jeg vil gerne spise sammen. -Lad os gøre det.
-Tak for rundvisningen. -Det var så lidt.
Jeg håber, vi kan hygge os mere her.
Det lyder godt.
Det er sikkert fedt at se film her.
Jeg glæder mig til at se Yesterday.
-Den skal du se. -Ja, mens den stadig går i biografen.
Jeg vil gerne se den igen.
-Virkelig? -Ja.
Jeg vil gerne med. Måske kan vi spise middag
-samtidig. -Det vil jeg rigtig gerne.
Det glæder jeg mig til.
Hvordan gik jeres snak?
-Din snak med Tupas? -Ja.
Idet han valgte mig som rundviser.
Var det sjovt?
Ja, vi lavede en middagsaftale.
Han foreslog det. Vi aftaler snart hvornår.
Er han en, du kunne date?
Ja, helt sikkert.
Hvad med dig, Vivi?
Hvad?
Føler du dig tiltrukket af en?
Jeg er i syv sind, om jeg skal sige noget.
-Hvad? -Jeg tror, jeg ved, hvad du mener.
Vær ærlig. Bekymr dig ikke om mig.
Godt...
Jeg ved ikke... Er det?
Jeg tror, du har ramt plet.
Taler vi om ham med disse øjne?
Jeg havde på fornemmelsen...
Da jeg så jer snakke sammen, kunne jeg se, I kom godt ud af det.
Det følte jeg...
Jeg kan lide, at han har taget andre kulturer til sig.
Ja, han virker næsten helt amerikansk.
Da han har boet længe i udlandet,
ligner vores livserfaringer hinanden meget.
Jaså.
-Det er det ene. -Jaså.
Jeg kan også godt lide, at han er økonomisk stabil.
Hvis vi for eksempel taler om en rejse til Miami,
kunne vi nemt tage på den.
Jeg sætter pris på at have de muligheder.
Jeg vil vildt gerne lære ham at kende.
Men da jeg spekulerede over, at jeg gerne ville hænge ud med Ryo,
inviterede Kai mig ud.
Til en keramiktime.
Ja, jeg nævnte for ham, jeg ville prøve det.
Og nu har jeg ikke lyst til det.
Måske bør jeg sige det.
-Ville du gøre det med Ryo? -Ja.
Okay!
-Jeg ligner en frø. -Er det dig?
Hvor skræmmende.
-Utroligt. -Mig? Skræmmende?
-Det er så sejt. -Virkelig?
-Det må føles fedt. -Ja...
Ringen skræmmer mig faktisk.
-Skræmmer den dig? -Ja.
Det er vildt skræmmende, men når jeg kæmper...
-Godmorgen. -...gør jeg det bare.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Jeg har købt mine ting.
-Ting til hvad? -Tegnesager.
Dejligt.
Er du også kunstner?
Egentlig ikke. Jeg er ikke god.
-Hun er dygtig. -Jaså?
-Hun er vildt god. -Det passer ikke.
-Jeg har ikke tegnet... -Det ser prof ud.
...i mange år.
-Må jeg se? -Så prof. Sikke stor.
-Her. -Virkelig?
-Den her. -Hold da op.
Denne side.
-Er det ikke vildt? -Den er ikke færdig.
-Er det med blyant? -Ja, blyant.
Du er vildt dygtig.
Skal vi gå?
-Hvorhen? -Til keramik.
Virkelig? I dag?
Nu? Hvor fedt.
-Mor jer. -Jeg glæder mig helt vildt.
Vi talte om det, men jeg troede ikke, det skulle være nu.
-Hvor spændende. -Kom.
-Vejret er fantastisk. -Ja.
-Godt, det ikke regner. -Ja.
-Vi går. -Vi ses.
KERAMIK! - KAI OG VIVI
MINAMI-AOYAMA, TOKYO
Imponerende bygning.
Er det her?
Ja, det er her.
-Hold da op. -Vildt.
Sikke et flot værksted.
Lad os gå ind.
Tusind tak.
Fandt du stedet til os?
-Ja. -Tusind tak.
Her har vi to drejeskiver.
Dem bruger vi til det, I skal lave i dag.
Lad os starte med bevægelsen øverst på leret.
Berøringen skal være blid og let.
-Tryk ikke for meget. -Hold da op.
-Det føles dejligt. -Ja.
Lav forsigtigt et hul i toppen med venstre tommelfinger.
Det ville rense min sjæl at lave keramik.
Ja, ikke?
Møg, jeg er vild med det.
Jeg bliver nok afhængig...
Forsøg ikke at gøre lertøjet tyndt.
-Skal vi ordne formen? -Ja. Brug højre hånd,
-og skub blidt fra denne side. -Okay.
Det klarer jeg.
Forsøger du at skjule den?
Du er rigtig sjov.
Kan du lide størrelsen?
-Jeg synes, den er perfekt. -Dejligt.
I så fald er den færdig.
-Jeg stopper drejeskiverne. -Okay.
Det er det mest skræmmende.
Løft den forsigtigt op...
Meget fint.
Din ser fantastisk ud.
Jeg vil gerne have et billede af dig nu.
Flot positur.
-Har du den? -Hvor fedt.
-Den ser flot ud. -Ja.
Den er blevet bedre, end jeg troede.
-Det var sjovt. -Vildt sjovt.
-Jeg vil gerne komme igen. -Også mig.
Vivi er i offensiven.
-Ja, ikke? -Hana må ryste i bukserne.
-Hendes charme er svær at konkurrere med. -Ja.
Det kan være en taktik at sige, Ryo ligner hendes eks. Hvad tror I?
-Muligvis. -Ja.
Men det virkede som en ærlig bemærkning.
Ligheden må være slående.
Ville det give hjertebanken?
Det kommer an på, hvor højt hun elskede sin eks.
Hvis minderne er stærke,
kan det virke nostalgisk.
Det ville røre mig.
Forholdet har nok været godt.
-Sandsynligvis. -Ja.
Tænk at blive sammenlignet med en rådden eks.
-Ja. -"Føj, du minder mig om min eks.
I sutter på tænderne, når I spiser.
Hvorfor gør I det?"
"Jeg troede, det kun var ham."
-"Jeg hader det." -"Endnu en taber?"
-Sådan er det ikke. -Nej.
Kai virker interesseret i Vivi.
-Ja. -Det tror jeg.
Det var skånselsløst...
...hvor hurtigt hun ombestemte sig.
Hun ville ikke engang være sammen med Kai.
Hun glemte nok bare planerne.
-Tror du? -Hun tænkte nok: "Nåh ja...
-Vi talte om det." -Hun glemte det.
På den måde er Kai ufortrøden. Hvis jeg fik den reaktion,
ville jeg sige: "Vi gør det bare en anden dag."
Han greb tøjlerne og planlagde det den dag.
-Det kan jeg lide. -Jeg ville trække mig.
Så overværede vi den mest lunkne samtale,
nogen har haft i opholdsrummet.
Den var så asketisk.
Som starten på en teceremoni.
På trods af det udviklede de hurtigt en samhørighed.
-De passer vist godt sammen. -Ja.
-De ligner hinanden. -Begge er meget stille.
Jeg forstår, at de føler sig godt tilpas med
at kunne være stille sammen. Det er rart.
Men de har lige mødt hinanden.
Det var deres første snak.
Jeg vil gerne vide, om Tupas virkelig er sig selv.
Han viste lidt, hvem han virkelig er i den sidste scene.
Han virker som en normal fyr i 20'erne.
Jeg håbede, han ville droppe rollen som loyal butler.
Den rolle dyrker han for meget.
-Det, jeg mener, er... -"Loyal butler"?
Han er overdrevent høflig over for alle
og siger ting såsom "de ældste først".
Det føltes, som om han støttede sig til en påtaget rolle.
Jeg håbede, han ville droppe den.
-Det var hans første dag. -Ja, jeg dømmer ikke.
Jeg glæder mig til at se forholdet mellem Tupas og Emika.
Det gør jeg også.
Jeg elsker deres særegenheder.
Emika virker ikke glad på det seneste.
Jeg ved, hvorfor du siger det.
-Det er logisk. -Hun er nok nede
efter Yamachans kommentarer på YouTube.
De sociale medier.
Hold dig fra dem, medmindre du er tykhudet.
I var ude sammen i dag, ikke?
Vi tog en keramiktime.
-Det var sjovt. -Hvor var det?
-I Ayoyama? -I Ayoyama.
-Det var sjovt. -Ja.
Jeg har villet prøve det i seks år.
Jeg husker, jeg sagde, jeg gerne ville prøve at lave keramik.
Har du prøvet det?
Ja, jeg har, og jeg var elendig til det.
Kai var virkelig dygtig.
-Jeg forsøgte. -Har I ikke lertøjet?
Nej. Vi henter det den 12. december.
-Det tager tid at brænde det. -Jaså.
Jeg elsker hjemmelavet karry.
-Det gør jeg også. -Jeg vil proppe mig.
-Det ser fantastisk ud. -Det er garanteret lækkert.
-Mums. -I kan putte mere krydderi i.
-Det er lækkert. -Det er perfekt.
Alle tiders.
Jeg tåler ikke stærk mad.
Det er så godt.
Det giver mig lyst til at lave mad.
Hvis jeg får så mange komplimenter.
-Din mad er god. -Så laver jeg tit mad.
Velkommen hjem, begge to.
Godmorgen?
Hvordan er dagen gået, Ryo?
Jeg talte med lægen i morges.
Hvad fik du at vide?
Måske kan jeg spille igen i denne uge.
-Færdig? -Jeg tager opvasken.
-Bare rolig, det klarer jeg... -Tusind tak.
Tak for...
-Du lavede mad, så jeg vasker op. -Det gør jeg.
Sten, saks, papir.
Sten, saks, papir, nu.
-Okay. Men jeg tabte. -Fint.
Jeg vandt, så jeg bestemmer.
-Jeg vandt. -Vasker vinderen op?
-Jeg vandt... -Men det sagde du ikke.
En gang til. Sten, saks, papir.
Ja. Sæt dig ned.
-Slap af. -Det vil jeg ikke.
-Okay, jeg tørrer af. -Tak.
Hvorfor er din højre skulder pludselig så sexet?
-Hvad sker der med højre skulder? -Tak.
-Har du brug for den? -Ja.
-Okay. -Tak.
-Hvad er der? -Ikke noget. Skal vi snakke?
Os to? Ja.
-Kan du gå? -Ja, det er fint.
Undskyld, jeg glemte at give dig en hånd.
Du er stærk. Du kan selv.
-Jeg er uovervindelig. -Ja, du er.
-Du kan selv. -Bukkede du den?
-Ja. -Ordnede du også den her?
-Se dig lige. -Hvad nu?
Det er normalt.
Hold da op.
Jeg vil se din næste kamp.
-Fint. -Ja.
Jeg glæder mig...
Jeg vil se dig lave et dropkick.
Hvad er der galt?
-Hvad sker der? -Undskyld...
For hvad?
Hvad er der galt?
-Kan vi snakke oven på? -Ja.
Det er svært for mig at sidde her.
Tekster af: Vibeke Petersen